![77th Cannes Game](/cannesgame/BannerNewV2.gif)
Mitt allra första spel på Xbox 360 var det första Gears of War. På den tiden var spelet det coolaste jag någonsin upplevt, tillsammans med de tre hårstrån som bestämde sig för att slå ut på mitt bröst under samma period. Den lamslående snygga grafiken presenterade resultatet av ett lyckat skallskott på ett mer groteskt och vackert sätt än någonsin förr. Det absolut fenomenala gameplayet och den episka storyn cirklade kring kulhaglet som två extremt koordinerade delfiner, tillsammans med cover-systemet som kom att revolutionerna hela genren.
Uppföljaren förbättrade allt från originalet på alla sätt. Gears of War 2 var större, bättre och mer "badass", precis som lead designer Cliff Blezsinski på förhand hade utlovat. Det introducerade även Horde, ett läge som blev efterapat av massor av spel - som Firefight i Halo 3: ODST eller Nazi Zombies i Call of Duty: World at War.
Sedan kom det tredje kapitlet i serien och mitt intresse började dala. Det som en gång var revolutionerande kändes nu tungt och slött i jämförelse med den skenande konkurrensen på marknaden. Lite efter det kom en prequel kallad Gears of War: Judgment ut och denna del var den sista spiken i kistan för mig. Det var bara ännu mer av samma gamla, med inga särskilda förbättringar eller nya, intressanta element eller mekaniker.
Nu är det 2016. Likkistan har grävts upp, locket har slitits av - och vad väntar inuti? En trerätters middag som Gordon Ramsey bara kunde drömma om och alla tre är täckta av en episk sås som smakar som gaming-himlen.
Den första rätten - kampanjen.
Storyn i Gears of War 4 utspelar sig tjugofem år efter händelserna i det tredje kapitlet, och hela spelet berättas under ett dygn. Kriget mot de underjordiska Locust är över och freden råder på den länge krigshärjade planeten Sera. Så vad är problemet? Tja, faktumet att freden inte har varit billig att köpa. Mänskligheten har överlevt kriget men Seras befolkning har minskat dramatiskt. För att göra saker och ting värre har kraftiga och dödliga stormar kallade "Windflares" börjat ödelägga allt de kommer i kontakt med. För att säkerställa mänsklighetens fortlevnad och återbyggandet av samhället har folket isolerats i inmurade städer för att skyddas, med teknologiskt avancerade robotar som vaktar dem och utför de mesta av de farligaste sysslorna.
Inte alla är nöjda med detta liv. Många känner sig fängslade och några anslöt sig till en grupp som kallar sig "The Outsiders" som, precis som deras namn antyder, lever utan för murarna. Denna grupp av människor jagas av Coalition of Ordered Governments och detta har lett till att människorna återigen slåss internt. JD Fenix, Marcus Fenix son, lämnar COG och går med i The Outsiders, ett beslut som har skadat hans relation med hans far. Det gör dessutom inte situationen några tjänster att ett helt nytt hot känt som "The Swarm" börjar kidnappa folk - och det är här som storyn i Gears of War 4 tar sin början.
Det första jag märkte när jag fick spela den nya delen själv var hur tajt kontrollen kändes. Den är väldigt responsiv och cover-systemet är bättre än någonsin, särskilt tack vare två nya spelmekaniska nyheter som kallas Vaulting och Grab n' Stab. Den förstnämnda låter dig lätt navigera dig över slagfältet utan att förlora momentum genom att hoppa över skydd och hinder utan att behöva stanna och ta skydd först, som man var tvungen att göra i föregående spel. Det kommer också med den extra bonusen att om en olycklig fiende står på andra sidan av hindret får han en redig känga i ansiktet, varpå du kan följa upp med ett dödligt hugg med din kniv. Och lita på mig när jag säger att det känns bra att göra det.
Den andra av dessa nyheter, Grab n' Stab, låter dig gripa tag i en fiende som sitter på andra sidan av samma skydd som du sitter bakom och hiva över honom till din sida varpå han, återigen, blir öppen för en snabb knivavrättning. Även detta kändes riktigt bra att utföra.
Vapnen känns tyngre, kraftfullare och överlag bättre att använda. Nya förstörelseverktyg har lagts till i arsenalen och de är inte bara riktigt kul att använda, de skänker ett nytt lager av strategi till gameplayet. Dropshot skjuter en granat i en rak linje över marken och när du släpper avtryckaren kommer den drämmas ner i vad det än är som befinner sig under med explosiva resultat, vilket låter dig angripa fiender som sitter i skydd. Buzzkill avfyrar sågklingor som studsar bort fårn ytor, något som öppnar upp för nya möjligheter när skurkarna befinner sig runt hörnet i ett trångt utrymme. Overkill är dock min personliga favorit, av uppenbara anledningar. Först och främst heter den Overkill, så du vet redan där att den är kanon. För det andra är det ett hagelgevär med fyra pipor som skjuter en salva när avtryckaren trycks, och en till när du släpper den. Med andra ord har den kapaciteten att verkligen, verkligen sabba någons dag.
Det finns massor av fiendetyper i Gears of War 4 och många av dem kommer kräva att du hanterar dem på olika sätt. Samma taktiker som fungerar ypperligt mot COG:s robotsoldater kommer inte vara lika effektiva mot, säg, Swarms Pouncer - en fyrbent sötnos som verkligen gillar att hoppa upp på bilar och även spelaren, när chansen ges.
Ett annat nytillskott som förändrar hur Gears of War spelas är Windflares, de förödande stormarna jag nämnde tidigare. Dessa förekommer under kampanjen och när de gör det får du minsann hålla i dig. Det ändrar inte bara banan utan påverkar också spelets gameplay dramatiskt. De starka vindarna blåser bort skydd, bilar kommer flygandes mot ditt håll och blixtar piskar marken omkring dig som om du har gjort Zeus själv förbannad. Jag gjorde misstaget att slänga en granat i motvind, ett val jag ångrade djupt ett par sekunder senare, så håll ditt lugn.
Det är kul att se att studion som har hand om Gears of War testar nya saker, men det är också tydligt att detta är deras The Force Awakens. Episode VII ville försiktigt introducera en ny serie av filmer till varumärket, testa några nya grejer samtidigt som man inte retar upp för många fans - vilket resulterade i att de gjorde en snyggare A New Hope. Med Gears of War 4 gör Coalition samma sak, med ett par undantag som den episka sekvensen där du jagar ett plan på motorcykel, vilt skjutandes. Medan de två nya skyddmekanikerna är grymma tillägg tror jag vi behöver vänta till nästa del innan studion känner sig kaxiga nog att verkligen experimentera med möjligheterna de har i Gears of War som varumärke. Det fjärde (nåja, femte tekniskt sett) spelet är inte en revolution på långa vägar men definitivt en evolution.
Det är också uppenbart att Gears of War 4, precis som tidigare delar, skiner som mest med sällskap. Rod Fergusson berättade för mig i en intervju att "co-op inte är grädden på moset, co-op är moset". Detta betyder att en spelare kan plocka upp JD:s Lancer och en annan kan välja att iträda rollen som en av vännerna Kait eller Del. Gears of War 4 är givetvis möjligt att avnjuta själv men är bäst upplevt tillsammans med en skjutglad vän med samma kärlek för explosioner som du.
Den andra rätten - Versus.
Versus-komponenten är givetvis tillbaka och är bättre än någonsin. Med de nya rörelsemekanikerna och förbättringar till cover-systemet är det verkligen ett sant nöje att blåsa skallarna av varandra. Det handlar fortfarande om att hålla ihop, planera och kommunicera men mest av allt handlar det om att sparka röv riktigt hårt. Gears of War 4 kommer uppenbarligen med några nya lägen att njuta av, och de är verkligen roliga.
Dodgeball fungerar lite som en vanlig dödsmatch, med en twist: när du dödar någon på det andra laget och lyckas hålla dig i liv i fem sekunder återupplivar du en död lagkamrat. Detta betyder att om du är den sista levande spelaren på ditt lag och du har tre motståndare finns det fortfarande en chans för dig att förbättra dina odds. Det räcker med att du lyckas plocka av en av motståndarna, och så vips är ni två mot två.
Arms Race är skvatt galet, på ett bra sätt. Båda lagen börjar med samma vapen från en lista och arbetar sig igenom den genom att döda andra spelare. När ett lag har dödat tre motspelare tillsammans får de allihop gå vidare till nästa vapen på listan och det första laget att döda tre spelare med varje vapen vinner. Detta innebär att ett lag med krypskyttegevär kan möta ett lag med bara hagelgevär. Ren galenskap, rent kul.
Varje spelläge har dess egna rangsystem Om du är en stjärna i Dodgeball men en riktig sopa i Arms Race kommer alltså inte dessa skicklighetsnivåer påverka varandra. Nivåerna är Bronze, Silver, Gold, Onyx och till sist Diamond. Varje enskild nivå har även tre lager så sammanlagt finns det femton nivåer, i varje läge. Lycka till, soldat.
Den tredje rätten - Horde 3.0.
Horde Mode återvänder med besked, och jag gillar det. Det handlar fortfarande om fem modiga själar som sätts upp i en gladiatormatch mot femtio vågor av fiender med successivt vassare tänder och farligare krutpåkar. Du får också bonusuppdrag att göra under en våg för extra, välbehövda resurser. Var tionde våg är det dags för boss och det är helt slumpmässigt bestämt vilken typ av vidrighet som kommer för att stjäla dina lunchpengar.
Den största nyheten är kanske att du nu kan spela som fem olika klasser, som alla har sina specifika roller att fylla på slagfältet medan ni fyller fienderna med bly. Scout-klassen hör hemma på frontlinjen och hans jobb är att samla in energi från fiendeliken på banan som han sedan måste lämna i Fabrikatorn, en 3D-printer för militärt bruk, där energin används för att skapa och förstärka olika former av försvar. Och det är för Engineer-klasen kommer in, för det är denne som i sin tur använder vad Scouten ger honom och skapar och reparerar fortifikationer. Sniper-klassen är rätt självförklarande, denna spelare gör bäst i att hitta en utkikspunkt och plocka av fiender på håll innan de blir för mycket av ett problem för laget. Heavy-klassen har ett jobb och det är att göra så mycket slarvsylta av fienderna som möjligt. Till sist har vi Soldier-klassen som är lite av en allt-i-allo.
Det är helt upp till dig och dina kamrater att bestämma om ni vill ha ett diversifierat lag eller om ni vill köra fem Heavies, som de galna tokstollar ni vet att ni är. Du kan välja vilken karaktär du vill, alla karaktärer kan vara vilken klass som helst och alla klasser kan använda alla vapen. Det är bara de vapen och färdigheter du startar med som är exklusivt till klasserna. Sedan har varje klass deras egna färdigheter. Faktum är att de har tretton men du har bara rum för att använda fem åt gången, så välj noggrant. Alla färdigheter uppgraderas också genom användning. Simpelt uttryckt har Horde aldrig varit roligare.
Det är uppenbart att serien är i goda händer. Samla upp ditt gäng, utrusta er med Lancers och förbered er för att motorsåga av varandras ansikten. Gears of War är sannerligen tillbaka.